Fader vor, du, som er i Himlene!
Hellige Guds Moder, hjælp mig!
- Tak, fordi du gik med. - Gid jeg kunne gøre mere for dig.
Jeg er ved at blive temmelig bekymret for dig.
- Hvad mener du? - Du virker så umådeligt ulykkelig.
Colum betød meget for mig. Mere, end jeg var klar over.
Han må have været et fint menneske, når han kunne vinde dit hjerte.
- Jeg havde gerne mødt ham. - Det tror jeg ikke. Han var fenier.
Det siger du ikke? En præst? Hvor usædvanligt.
Folk tror, at englænderne opdagede det og slog ham ihjel.
Soldaterne.
Mon ikke det ville gavne dig at rejse fra Irland et stykke tid?
- Rejse herfra? - Du burde rejse fra sorgens centrum.
Det ville virkelig gavne dig.
- Hvor skulle jeg rejse hen? - Det siger sig selv.
Til England, selvfølgelig.
Det var den fine lord, der rejste. Det er der ingen, der sørger over.
- Hvor rejste han hen? - Til England.
Rygtet vil vide, at hun selv følger efter.
- Mrs. Butler? - Ja. Tænk engang!
Kvinden må være vanvittig.
- Det siges, at De rejser til England. -Jeg tager et smut til London.
- Det skal være en barsk by. -Jeg holder mig fra de barske steder.
De vil aldrig tilgive mig min uforskammethed...
Vil De ikke nok tage mig med?
- Hvad mener du? -Jeg vil arbejde for Dem til gengæld.
- Jeg kan passe barnet. - Jamen, hvad vil du dog i England?
- Jeg kan ikke blive i Irland. - Hvorfor dog ikke, min egen?
Gud tilgive mig, som det ringe væsen jeg er.
Jeg er med barn.
Tag det roligt.
Kom nu. Ved faderen det?
Det er lige meget, om han ved det.
Jeg bønfalder Dem, mrs. Butler. Tag mig med.
Jeg skal arbejde for Dem til gengæld. Jeg sværger på det.
- Hvem er faderen? - Jesus, Maria og Josef!
Er min tilstand ikke skændsel nok?
Jeg bønfalder Dem, mrs. Butler. Spørg mig ikke om det.
Jeg kan ikke blive i Irland. Jeg tør ikke. Forstår De ikke det?
Er han en gift mand, Mary? Er det derfor?
Ja, det er derfor. Han er gift.
Lad os sige, jeg tog dig med... Jeg tager hjem igen, og du må blive.
- Hvad siger du til dine forældre? - Det skal nok gå.
Jeg har tænkt over det. Jeg skriver til dem.
Jeg skriver, at jeg synes om England og bliver en tid.
Og efter...
Jeg tager hjem, når jeg er i stand til det.
Jeg beder Dem, frue. Vil De ikke nok tage mig med Dem?
- Hvor længe har han været sløj? - I et par dage, og det bliver værre.
- Eleanor, jeg hørte, du var her. - Sally, hvor rart at se dig.
- Rupert har det ikke godt. - Er han kommet til skade?
Nej, mr. Rhett. Han er bare syg. Jeg tror, det er feberen.
- Hvordan går det, min ven? -Jeg har haft det bedre.
Ja, du er temmelig varm.
- Er det gul feber? - Min gud, lad det ikke være det.
Jeg sender doktoren ned til dig. Sørg for at holde ham kølig.
Vi har 10-12 tilfælde i Charleston.
Der er et par stykker hos miss Brewton.
Muligvis en hos Mortons, og så er der ham her.
- Det ser ikke godt ud. - Vi har ikke haft gul feber i fire år.
Det har vi nu. Vi må håbe, vi kan begrænse smitten.
Pembroke Terrace 3, frue.
- Hvor ser det fornemt ud. - Intet er for godt til irerne.
Lord Fenton. Mrs. Butler venter mig.
Jeg syntes ellers, at Dublin var stor, men den ville forsvinde i London.
Jeg købte en bog om de seværdigheder, du skal vise mig.
Hvor langt er der til Westminster Abbey?
Kom ind.
Så er der te, frue.
- Den lille er gjort klar. - Tak, Mary.
Det er Mary Boyle fra Adamstown.
- Mary, det er lord Fenton. - Goddag, sir.
Goddag.
Hvorfor tog du den pige med til London?
Jeg hjælper hende.
Hun hjælper mig med den lille. Jeg ville alligevel have hyret nogen.
- Og hvordan hjælper du hende? - Hun er kommet i en slem knibe.
Det er nu ikke hendes værk alene. Hun venter barn.
Det er synd. Jeg har ondt af hende.
- Du er virkelig et godt menneske. - Hun var desperat.
Hun bliver mere desperat med tiden, men det ved hun ikke endnu.
- Jeg vil altid elske dig, Rhett. - Og jeg vil elske dig.
- Er det forbi med kærligheden? - Aldrig.
- Tilgiver du mig? - Der er intet at tilgive.
Fordi jeg ikke skænker dig et barn. Det er jeg så ked af.
Stille.
Havde jeg bare haft lidt mere tid, kunne jeg have født vores barn.
Vores barn vil være hos dig.
- Jeg skal nok passe godt på det. - Det ved jeg, min kære.
Kys mig nu, Rhett.
Kys mig, min elskede.
- Jeg giver mrs. Butler besked. - Tak, Robert.
Vær så venlig at vente i salonen.
- Hvad er du ude på? - Hvad mener De, sir?
- Hvad laver du her? - Mrs. Butler tilbød at hjælpe mig.
- Det var vel nok belejligt. - Ja.
Og hvornår har du tænkt dig at afsløre problemets oprindelse?
Jeg har ingen planer om at blande Dem ind i noget.
- Hvad er dine planer så? - At klare mig igennem.
De nægtede jo at hjælpe mig.
- Forsvind herfra, din mær. -Jeg er væk inden længe.
- Forstår du, hvad jeg siger? - Det er dig, der må forstå.
Jeg udnytter den skamløse tøjte så længe jeg kan -
- og det skal ingen få mig fra.
Kender hun dine sande følelser, din lille luder?
Du har ikke noget at lade mig høre.
Skrub af.
Jeg holder mig fra dig, og dermed ser jeg dig ikke.
Det kommer mig godt tilpas.
Mor, hils på mrs. Butler.
- Goddag. - Det glæder mig, ma'am.
Og min søster Victoria.
Det kunne De ikke vide, mrs. Butler, men kun dronningen tiltales "ma'am".
- Jeg er uvant med skikkene her. - De er alligevel så trættende.
Det er nu en skønssag, mrs. Butler.
- Kald mig Scarlett. - Undskyld os.
Min søn fortæller, De er den ny frue på Ballyhara.
Ja, det er jeg, lady Fenton.
Og det har fået lidt af fortidens glans tilbage?
Det er rigelig fornemt for mig.
De føler Dem vel hjemme i Irland? De er jo selv af irsk afstamning.
- Jeg elsker Irland. - Jeg deler ikke Deres følelser.
- Irland slog min mand ihjel. - Hvad mener De?
Far blev myrdet af irerne. Har du ikke fortalt det?
Det var vel ikke Irland, der slog ham ihjel.
Havde han ikke bekymret sig om det pak, ville han være i Iive i dag.
En sådan omtale af irerne krænker mrs. Butler, mor.
Det behøver du ikke at advare mig om.
Hvad angår mine følelser, kan man dele dem eller lade være.
- Det er et besynderligt folkefærd. - Hvordan besynderligt?
I enhver henseende, kære frue.
Fik de deres vilje, talte de ikke engang engelsk.
- Det er jo ikke deres sprog. - Og så er der de fanatiske irere.
- De mener vel fenierne? - De mordere!
Min fætter var fenier og præst. Jeg holdt meget af ham.
- Englænderne myrdede ham. - Scarlett, det er aldrig blevet bevist.
Sikke et interessant navn De har. Scarlett... det er meget usædvanligt.
- Enestående. - Scarlett O'Hara er enestående.
Hvor har De det usædvanlige navn fra?
Far... Det var min fars idé.
Det er et irsk navn. Min farmor hedder Katie Scarlett.
Scarletterne og O'Haraerne kæmpede sammen i Slaget ved Boyne.
Min far syntes, navnet passede til en pige.
- Det var dog skrækkelig opfindsomt. - Deres fars tankegang var særegen.
Ja, vier et besynderligt folkefærd.
Du er mig en kilde til konstant forbløffelse.
Jeg har aldrig fået serveret champagne af en smuk kvinde -
- stående ude i et køkken.
Så sæt dig ned.
Jeg holder meget af køkkener. Som små var vi tit ude i Taras køkken.
Det er vist de første ti minutter, du tilbringer i et køkken.
- Skal vi blive her længe? - Sikkert ikke. Jeg er træt.
Gerne for mig.
Du burde skynde dig op i soveværelset.
Jeg må hellere sende dig hjem til din egen seng først.
Indimellem er en kvinde ikke i stemning.
Jeg har ikke lyst i aften, Richard.
Jeg kan forsikre dig om, at jeg har lyst nok for os begge to.
- Det gør ondt. - Hvor er dit lidenskabelige jeg?
Jeg mener det, Richard.
- Lad mig følge dig ud. -Jeg er ikke vant til kyskhedsanfald.
Vær ikke så tåbelig. Den tid er forbi.
Det gør ondt!
De må hellere finde døren selv, lord Fenton.
- Er det ikke mrs. O'Hara? - Goddag.
- John Morland fra Dunsany. - Naturligvis! Hvor dejligt at se Dem.
- Er De på besøg i London? - Ja, jeg er på gennemrejse.
Det er Mary Boyle fra Ballyhara. Hun er med mig sammen med sit barn.
Goddag, mrs. Boyle. Jeg fik brev fra Deres ven, mr. Butler.
Han er meget glad for sin hest.
- Har De hørt fra ham? - Nej.
Jeg må videre. De vil nyde stykket. Det skal være vidunderligt.
Mrs. Boyle.
Glem det. Tænk ikke mere på det.
- Godmorgen, Alice. - Godmorgen, frue. Posten er kommet.
- Ellers andet? - Nej tak, Alice.
Sally!
Gode gud.
Rhett.
Kan din hest ikke løbe hurtigere?
- Har du en tilovers? - Var du ikke holdt op?
Det var for Annes skyld.
Kommer du bare for at gøre nar af mig og min hest?
Jeg ville se, om du lod skægget stå som en vaskeægte eneboer.
- Jeg har ikke været så selskabelig. - Verden er derude end nu.
Livet går sin gang. Selv uden dig.
- Det kan vente. - Spørgsmålet er, om du også kan.
Giver du et lift op til huset?
Kun, hvis du tilbyder mig noget alkoholisk, når vi når frem.
- Du skrev til Scarlett. - Hvor ved du det fra?
Hun skrev til mig. Det var et sødt brev.
Hvordan kunne det være andet?
Det lader til, hun synes om England.
Jeg var i England Iige efter krigen og syntes om det.
Du ved, hvad man siger: "Rejser udvider ens horisont."
- Udvidede det din? - Det er der delte meninger om.
Hør her, Rhett Butler. Der er en verden derude.
Jorden er ikke flad og ender ikke ved skellet.
Rejs væk en tid. Alting her minder dig om det, der ikke er mere.
Hvem skulle du så råbe ad?
Bare rolig. Jeg skal hurtigt finde en anden.
Luk øjnene, bid tænderne sammen og spring over hegnet.
Det er ikke engang højt.
Det må være din spøg. Vil du ikke omgås mig længere?
Jeg har besluttet mig.
- Vi kunne måske tale om tingene. - Nej, sagen er afgjort.
Jeg er ikke vant til at blive kasseret som en gammel sko.
Sådan bør du ikke føle det.
- Det afgør jeg vel selv. - Gør det ikke til noget, det ikke er.
Jeg prøver at gøre det her med stil.
Med stil? Du? Hvor morsomt.
Vær så venlig at gå nu. Jeg beder dig pænt om det.
- Jeg foretrækker dig mindre pæn. - Den tid er forbi.
- Er du sikker? - Ja.
Kan vi i det mindste glæde os over en passende afsked?
- Det gør jeg hermed. Farvel. - Du har ikke glædet mig end nu.
- Hvor er du grov. - Det plejer du ikke at klage over.
Din lille veninde klagede heller ikke.
- Jeg råber, hvis du ikke slipper mig. - Hør efter!
Kun en ting er værre end at blive til grin: Det er at være det.
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Skal jeg fortælle dig det? Det er på tide, du forstår det.
Du skræmmer mig. Du skal gå. Lad mig være.
- Lad mig være. - Hver ting til sin tid.
Hvad var det, vi talte om? Afsked? Ja, det var det, det var.
Spørg Mary Boyle, hvor kærligt jeg tog afsked med hende.
Jeg forvirrer dig, gør jeg ikke?
Og jeg lovede ellers at forklare det hele, ikke?
Hun venter mit barn, dit ynkelige fjols.
Dit beskidte svin! Jeg kunne slå dig ihjel.
Hvis du kommer tæt på mig igen, slår jeg dig ihjel.
Forsvind!
Forsvind med dig!
Hvad angår din fætter, den gode fader Colum...
Han ville være i Iive i dag, hvis han havde passet sig selv.
Hvad?
Fjolset ville afsløre mit forhold til Mary for dig.
Det kunne jeg ikke acceptere.
- Havde jeg noget valg? - Sig ikke, du slog Colum ihjel.
Som du vil. Jeg siger ikke et ord.
Hvis du ikke forsvinder, tilkalder jeg politiet.
Forestil dig konsekvenserne af det.
Der er de konsekvenser, der er værre her i livet.
Skrub af.
Skrub af!
Hjælp mig!
Min mor skal komme.
Mary! Kom nu, Mary.
Hvad er der med dig, din syvsover? Er du blevet døv? Kan du ikke høre?
- Besøg. -Jeg skal ikke derind. Tak.
Miss Boyle er forsvundet.
Hvad skal vi gøre med barnet?
- Forsvundet? Hvorhen? - Det er besynderligt. Ingen ved det.
Hun var væk i morges uden at have sagt et ord.
Jeg kan ikke forstå, hun kunne gå uden et ord.
Det har De ret i, men sådan er det.
- Nogen må rejse hjem med Cat. - Hvabehar?
Mary skulle have bragt hende hjem til Irland.
Hun skal ikke være her, mens dette cirkus står på.
Nogen må bringe hende hjem.
Hvad var det amerikanerinden fra jagten i Dunsany hed?
Hvor pudsigt, du spørger. Mrs. O'Hara.
- Vi må invitere hende en aften. - Hendes fornavn var Scarlett, ikke?
Det navn glemmer man ikke. Hvorfor spørger du?
Ingen glemmer det fra nu af.
- Det var da højst besynderligt. - Hvad taler du om, Helena?
Hun kendte mr. Butler, som du hjalp med at købe en hest.
Der står, at hun hedder Scarlett O'Hara Butler.
- Butler. - Hvor er det interessant.
Det er snarere forvirrende. O'Hara? Butler?
Hun sagde da, hun var enke.
Morderske? Det bedårende væsen? Sludder.
Endelig lytter du til mig. Hvor skal du hen?
Fra John Morland i London.
Du godeste, mord!
Rejser du? Selvfølgelig rejser du.
- Det kan ikke passe. - Man er aldrig sikker med Scarlett.
- Rhett Butler er min eksmand. -Jeg troede, De var enke.
Jeg digtede. Eller rettere: Jeg løj. Det er på tide, jeg siger ordet.
- Rhett sagde heller ikke noget. - Jeg bad ham lade være.
- Hvorfor? - Fordi jeg havde løjet om Cat.
- Cat? - Min datter Catherine.
- Hvor er det forvirrende. - Så forestil Dem, hvad jeg føler.
Jeg slog ham ikke ihjel. Jeg husker bare ikke det hele.
- Husker De det ikke? - Nej.
- Ikke det hele. - Det forstår jeg ikke.
Jeg husker kun, hvad der skete, indtil han tog mig mod min vilje.
Og jeg husker ganske svagt-
- at jeg rejste mig fra sengen.
Og så husker jeg ikke mere, før jeg vågnede og så kniven i ham.
Jeg er ikke i stand til at slå nogen ihjel...
I hvert fald ikke Richard.
Hvad mener De?
Jeg har taget et menneskes liv engang.
- Virkelig? -Jeg havde en god grund.
En yankee-soldat ville voldtage mig, så jeg skød ham.
Det var under krigen. Vi var alle sammen gale.
- Det har intet med dette rod at gøre. - Det er langt værre end noget "rod".
- Jeg slog ikke Richard ihjel. - Har nogen hørt om den anden sag?
Nej.
Jeg nævnte det for Richard, men han kan ikke fortælle det mere.
Han kan have fortalt det videre.
Hvis anklagemyndigheden hører det -
- og det er ikke usandsynligt, hvis nogen her ved det -
- vil man bevise, at De er i stand til at udøve dødbringende vold.
Hun vågnede ved siden af en død og ved ikke, hvordan han døde?
- Det påstår hun. - Scarlett digter ikke den slags.
Hun får brug for den bedste advokat. Om jeg så selv må spytte i.
Du er en advokat med et betydeligt ry herovre, John.
Vil du tage sagen?
Jeg rejste ikke herover for at se hende blive hængt.
Jeg har ikke alle kendsgerninger -
- men jeg er ikke i tvivl om, at det bliver en utrolig vanskelig sag.
- Må vi besøge hende? - I morgen.
Hun slog ham ikke ihjel. Hun kan lyve, når det passer hende -
- men hun ville ikke lyve om sådan en sag.
Mon du stadig mener det, når du har talt med hende?
Hvad mener du?
Der er endnu en overraskelse i denne sag, som hun bad mig fortie.
Hun vil tale med dig under fire øjne i den forbindelse.
Gå ind til hende. Jeg venter.
Jeg havde ikke drømt om, at du kom. Jeg bad til det, men turde ikke tro det.
Så er du så uforbederlig som altid.
Sally er her også.
Det var ikke mig. Jeg håber ikke, du har været i tvivl.
- Du kunne godt have fundet på det. - Er du kommet for at fornærme mig?
- Behandler de dig pænt? - Hvad mener du? Det er et fængsel.
- Det skulle være et land med stil. - Stilen lægger de fra sig udenfor.
- Hvad har John Morland fortalt? - Det hele.
På nær noget, du ville sige selv.
- Hvad gør du i England? - Rejser udvider ens horisont.
Den bliver nok udvidet mere, end du havde ventet.
Du kalder mig vel en falden kvinde nu?
- Hvorfor skulle jeg kalde dig det? -Jeg var ikke gift med ham.
- Elskede du ham? - Milde himmel, nej.
Det var pænt af dig at skrive. Om Anne og barnet.
Jeg blev dybt ulykkelig. Jeg håber, du tror mig.
Jeg tror dig. Har du nogen anelse om, hvem der slog ham ihjel?
Nej. Jeg kan i hvert fald ikke få mig selv til at tro det.
Der er en pige fra Irland, der venter hans barn.
- Hvor er hun? - Hun er stukket af.
Rhett, de vil prøve at få mig hængt.
Ingen kommer til at hænge dig.
Jeg har danset en lang dans. Nu skal musikeren betales.
Jeg har et barn, Rhett.
Englænderens?
Dit.
Mit? Scarlett...
Fra dengang. Den ene gang.
- Hvad er det, du siger? - En pige.
- Hvad har du gjort, Scarlett? - Du må ikke hade mig. Så dørjeg.
Blev hun født, før jeg giftede mig? Var hun født, da jeg var i Irland?
Fanden tage dig, Scarlett.
Jeg skal gøre det godt igen.
Jeg sværger på det.
Hvor er hun?
- Irland? - Scarlett sendte hende dertil.
Hun frygtede vel, du tog hende med hjem.
- Det kunne jeg godt finde på. - Når du køler ned, skifter du mening.
Hun sidder i til halsen. Vil du drukne hende oven i købet?
Og De hørte først sandheden om pigens barn på mordaftenen?
- Ja, den aften. - De havde ingen mistanke før?
Nej, og det vil Mary kunne bekræfte.
- Men kan De finde hende? - Lad mig være helt ærlig.
I en by på Londons størrelse vil det være så godt som umuligt.
Vi må håbe, hun melder sig.
Det er ikke sikkert, hun tilstår.
Forudsat hun har noget at tilstå.
Hør nu, mr. Randolph. Jeg anklager ikke Mary for noget.
Jeg ønsker ikke at tro, hun har myrdet nogen.
Men det er svært at tro andet. Jeg er anholdt, og hun forsvinder.
Hvad følte De, da De hørte, han var far til hendes barn?
Jeg kunne have bidt neglene ned. Hvem havde ikke gjort det?
Der er kvinder, der havde skudt ham på stedet.
Er der noget, jeg kan bringe dig? Rhett siger, du ikke har spist.
De tilbereder nok mit sidste måltid i dette øjeblik.
Jeg skulle ikke være taget til England.
Det er vel en hel kande spildt mælk.
Gid jeg var i Dixie hurra, hurra...
Er der noget som helst, du er kommet i tanke om?
Nej. Hvad nytter det også?
Tror du, de ville tro mig og aflyse det hele?
Hvor mon de har den henne? Galgen...
Jeg har aldrig set en galge.
- Er den udenfor? Har du set den? - Nej, og du får den heller ikke at se.
Sally, jeg er bange. Jeg er så bange.
Alle bedes rejse sig.
Før Scarlett O'Hara Butler frem.
Anklagemyndigheden påstår, at De, Scarlett O'Hara Butler -
- den 10. november idet Herrens år 1876 -
- ondt og forsætligt myrdede Richard, lord Fenton af Albemarle.
Er De skyldig eller ikke skyldig?
Ikke skyldig.
Under Deres undersøgelse af lord Fentons lig -
- kunne De da fastslå dødsårsagen, overbetjent Wilcox?
Der var tre sår, påført afdøde ved hjælp af et skarpt instrument.
Det befandt sig nær hjertet og har medført døden ganske hurtigt.
- Så De noget skarpt instrument? - Ja, det lå på gulvet ved sengen.
Der var ingen tvivl om, at det var mordvåbnet.
Det var smurt ind i blod.
- Lader du Scarlett vidne? - Det ved jeg ikke endnu.
- Skal hun ikke fortælle sin version? - Så afhører anklageren hende.
Og det er ikke heldigt, hvis Scarlett... Du godeste! Der er pigen.
- Det er Boyle-pigen. - Miss Boyle!
Mary, vent!
Jeg vil bare tale med Dem.
Tag det nu roligt. Ingen gør Dem fortræd.
- Jeg er Scarletts eksmand. - De lyver. Mr. Butler er død.
- Jeg er udmattet, men ikke død. - Mrs. Butler er enke.
Scarlett har hårdt brug for Deres hjælp.
Jeg kan ikke hjælpe hende.
De stak af. Hvorfor gjorde De det?
Scarlett står anklaget for at have myrdet lord Fenton.
Jeg tror ikke, det var hende. Vi ved ikke, hvem det var.
Men tilstår personen ikke, risikerer Scarlett at blive hængt.
- Hvor kører De mig hen? - Hen til Scarlett.
Stands!
Mary, gør det ikke!
- Er hun i Iive? - Kun lige. De reddede hende, ikke?
- Jeg må tale med hende. - Hun er ikke ved bevidsthed.
Det er meget vigtigt, jeg får talt med hende.
- Kan De ikke vække hende? - Kom forbi engang i morgen.
- Hvad hedder hun? - Mary Boyle.
- Hvornår kan jeg tale med hende? - I morgen.
Tag hellere hjem og få noget tørt tøj på.
God nat.
Sig ikke noget om det til Scarlett.
Hun skal ikke få falske forhåbninger.
Op med humøret. Vi kaster ikke håndklædet i ringen endnu.
Kom der et tidspunkt, da De fik mistanke om -
- at forholdet til lord Fenton ikke kun var platonisk?
Ikke kun hvad?
- Havde de et intimt forhold? - Ja, det havde de.
- Hvordan ved De det? - Han forlod soveværelset om natten.
- Han vidste ikke, jeg så ham. - Hvor mange gange så De ham?
Kun en gang. Men der var utallige andre.
- Ikke flere spørgsmål, hr. dommer. -Ingen spørgsmål, hr. dommer.
De må forlade vidneskranken. Kald Deres næste vidne, mr. Whitlock.
Kald mr. Rhett Butler.
Kald mr. Rhett Butler!
Deres tidligere kone fortalte ikke, at hun ventede og fødte Deres barn.
Hvorfor gav hun Dem ikke besked om den begivenhed?
Hun var vel vred på mig, fordi jeg forlangte skilsmisse.
Så hun fortalte Dem ikke om barnet, fordi De havde forladt hende?
Det ser det ud til.
Er det ikke ekstremt og urimeligt -
- at en fornærmet hustru reagerer sådan?
Hr. dommer, en sådan bedømmelse er vid net ikke kvalificeret til at afgive.
Taget til følge.
Er det sandt, at anklagede i en lang periode -
- fortalte alle og enhver, at De var død, og at hun var enke?
- Ja. - Hun løj.
Ja.
For at forjage enhver videlyst ide tilstedeværendes sind -
- er De så på nogen måde i tvivl om, at De er far til mrs. Butlers barn?
Overhoved et ikke, sir.
- Så er hun her igen. - Godaften.
Hvor er jeg?
- På Bruton Hospital. - Ikke, hvor De ville hen.
- Er jeg ikke død? - Nej. og det er lidt af et mirakel.
De sprang vel i med vilje? Det gjorde De, ikke, slemme pige?
- Er jeg kommet slemt til skade? - Påfaldende lidt.
Men vi kunne desværre ikke redde Deres barn.
- Er barnet væk? - Ja.
Hellige Guds Moder, tak.
Hvorfor skulle du overhovedet vidne? Beskeden gjorde mig vanvittig.
- Hvem ved mere om din karakter? - Mine dårlige sider, velsagtens.
- De prøver at få dig hængt. - Og så er alt tilladt.
- Har jeg en slet karakter? - Du glemmer at tænke dig om.
Jeg holder kun modet oppe, fordi jeg ved, vores barn har dig.
Jeg har noget at fortælle dig. Det er om Mary Boyle.
Hvad er der med hende?
Goddag, Mary.
Jeg hører, De har fået det bedre. Det glæder mig.
Jeg snakkede udenom i aftes, for jeg ville ikke skræmme Dem.
Men De ved, hvad jeg antydede, ikke?
Der er ikke den store tvivl om, hvem der myrdede den gemene fyr.
Der er faktisk slet ingen tvivl.
Spørgsmålet er, hvad De vil gøre ved det, Mary.
Det ser sort ud for Scarlett.
Folk brænder efter at klynge hende op.
Hun bliver hængt for noget, hun ikke har gjort.
Jeg har svært ved at tro, at et anstændigt menneske...
At en anstændig og gudfrygtig ung pige som De...
At De bare vil lade det ske.
Ud fra det, Scarlett fortæller om Dem, har jeg svært ved at tro det.
Fandens.
Lady Victoria, diskuterede Deres bror sit forhold til anklagede med Dem?
Og nævnte han nogen sinde et tilfælde i hendes fortid?
Ja.
- Vil De fortælle os om det tilfælde? - Det er andenhåndsoplysninger.
Hun har myrdet en mand. Hun skød ham.
Jeg måtte forsvare mig mod hans modbydelige hensigter.
Ro i salen!
Forsvundet?
- Hvad mener De? - Det kan ikke bebrejdes nogen.
Der var ikke den mindste grund til at tro, at hun...
Så hørte vi dem råbe. Hovedsagelig mrs. Butler.
De havde et frygteligt skænderi.
Hun styrtede op ad trappen, og lord Fenton fulgte efter.
- Sagde hun noget til ham? - Ja, hun råbte ad ham.
- Husker De, hvad hun råbte? - Ja, det glemmer jeg ikke.
Hun sagde: "Hvis du kommer tæt på mig igen, slår jeg dig ihjel."
Det var hendes ord.
Da De nåede den åbne dør, hvad bemærkede De da?
Mrs. Butler stod ved siden af sengen. Lord Fenton lå på sengen.
Han var fuld af blod.
Var der andet, De bemærkede, mr. Roberts?
Ja, sir. Jeg så kniven, der var smurt ind i blod.
Jeg sværger på -
- at jeg vil sige sandheden og intet andet, så hjælpe mig Gud.
Ifølge tidligere vidneudsagn afslørede De for lord Fenton -
- at De engang dræbte en mand, en af fjendens soldater.
Det var fortroligt. Han burde ikke have afsløret det.
- Hvad hændte der? - Han ville overfalde mig.
Hvordan?
På den for en kvinde værst tænkelige vis.
Hvordan reagerede De, da lord Fenton nægtede at gå -
- efter det oprørende overfald?
- Jeg var meget vred. - Ønskede De at hævne Dem?
Ja, jeg slog ham. Det har jeg allerede fortalt.
- Var De vred nok til at myrde ham? - Nej.
På trods af det hukommelsestab, De har udtalt Dem om -
-føler De Dem istand til at have myrdet lord Fenton?
Nej. Jeg sværger på, at jeg ikke ville kunne gøre det.
Og på det tidspunkt affyrede De det dødelige skud mod soldaten.
Var der nogen vidner til den voldshandling, mrs. Butler?
Nej, det tror jeg ikke. Jeg husker det ikke.
- Husker De det ikke? - Det er længe siden.
Aftenen for lord Fentons død ligger ikke nær så lang tid tilbage.
Alligevel kan De heller ikke huske den -
-fra det øjeblik, hvor han skal have slået Dem -
- til De fandt ham død.
Det var noget andet. Jeg slog jo hovedet, da jeg faldt.
Nåh ja, det er sandt. Sig mig engang, mrs. Butler -
- er disse hukommelsestab noget, De jævnligt lider af?
Ikke så vidt jeg ved.
- Er De usikker? - Nej, jeg er ikke.
"Ikke så vidt jeg ved" antyder da en vis usikkerhed, mrs. Butler.
De fordrejer mine ord. Jeg kan ikke forklare, hvad jeg mener.
Som De heller ikke kan forklare lord Fentons død.
Glemmer man noget, hvordan ved man det så?
Hvordan vover De efter den indrømmelse at påstå -
- at De i denne tilstand af belejligt hukommelsestab -
- ikke begik forbrydelsen?
- Jeg ved det i mit hjerte. - Beklager.
Ingen af os er i stand til at vurdere Deres hjertes pålidelig hed.
Uskyldigt er det ikke.
De har allerede tilstået ét mord her i retten.
Yankee'en ville voldtage mig! Jeg måtte forsvare mig.
Mange kvinder forsvarede sig ikke -
- og de kom til at betale en høj pris.
Min handling dengang har intet at gøre med nu.
Jeg truede lord Fenton, men jeg førte ikke truslen ud i livet.
Han begik et modbydeligt overfald og voldtog mig.
Jeg slog ham, og han slog igen. Da jeg kom til mig selv, var han død -
- men jeg slog ham ikke ihjel!
Var det ikke sådan, at De tog en kniv den tragiske aften -
- og stak den tre gange i hjertet på lord Fenton af Albemarle?
Det gjorde jeg ikke!
- Er intet af det kommet tilbage? - Nej.
Jeg har prøvet, men jeg kan ikke huske, hvad der skete.
- Det er i orden, kære. Tag det roligt. - Du tror mig ikke, vel?
Jeg skal huske, at jeg gjorde det selv, ikke?
- På ingen måde. -Jeg kan ikke huske, hvad der skete.
- Er De nået frem til en kendelse? - Ja.
Kender De anklagede skyldig eller ikke skyldig i mordet på lord Fenton?
Skyldig.
Scarlett O'Hara Butler, De er kendt skyldig i overlagt mord.
Har De noget at indvende mod, at retten afsiger sin dom?
Jeg er ikke skyldig. Jeg er uskyldig. Det sværger jeg på.
Nævningene har kendt Dem skyldig i forbrydelsen, De står anklaget for.
Rettens dom er, at De føres herfra tilbage til det sted, De kom fra -
- og derfra skal De føres til galgen, hvor De vil blive hængt.
Nej! Det var ikke hende, der gjorde det.
Jeg var nok vanvittig en stund.
Det kom bare over mig pludselig.
Jeg gjorde det på grund af al den ondskab, der var i ham.
Det var på grund af al ondskaben.
Jeg vil takke dig endnu engang, fordi du sagde sandheden.
Jeg kunne ikke gøre andet.
- Bliver jeg hængt? - Vi vil gøre alt for at forhindre det.
- Du får de bedste advokater. - Sir John repræsenterer dig.
- Jeg har ingen penge. - Tænk ikke på det.
- Jeg kommer tilbage og vidner. - Forlader du denne skrækkelige by?
- Tager du tilbage til Irland? - Ja.
Og min mand tager med mig.
Det er på tide, jeg møder min datter.
Velkommen til Ballyhara. Hvad siger du så?
- Din smag har udviklet sig. - Du skal nok blive overrasket.
Kom og hils på din datter. Hun sover nok.
Hun er endnu smukkere, når hun sover.
- Mor. - Hils på din far, min egen.
Jeg har ikke nogen far.
Nu har du en.
Skål for dig.
Hvordan skal jeg nu opfatte det? Sig noget mindre mistænkeligt.
Skål for vores datter.
Den smukkeste lille pige i verden.
Forhåbentlig har hun sin mors frækhed og sin fars hjerne.
Det var meget bed re.
Du har været mere hæderlig over for mig, end jeg havde krav på.
Jeg håber, du ved, jeg er klar over det.
Jeg havde forstået det, hvis du havde afvist mig efter at have hørt om Cat.
Vi må vel finde ud af, hvad der skal ske nu, ikke?
- Jo. - Med vores datter.
- Ja. - Hvad skal vi gøre?
Jeg ved ikke med dig, men jeg trænger til at sove.
Vil du være så venlig at vise mig, hvor der er et soveværelse?
Ikke tale om.
Det er ikke, hvad du tror, dit stædige asen.
- Forstår du det så? - Hvad i himlens navn er det?
Jeg vil tro, det er verdens største seng.
Du ville slet ikke opdage, at jeg lå i den.
Du bliver nødt til at råbe, hvis du vil tale til mig.
Jeg lover, jeg er artig.
- Sover du? - Nej.
- Har du tænkt dig at sove? - Ja.
God nat.
Hvad synes De om Irland, sir?
Kald mig Rhett. Det er et dejligt land. Du hedder Bridie, ikke?
Jo. Der er mange, De skal lære at kende.
De skal nok få det lært.
De er heldig, sir. De har en engel til datter -
- og en helgeninde til kone.
Jeg var ved at gå bagover ved nyheden om Mary Boyle.
Sikke en tragedie, men hun ligger, som hun har redt.
Scarlett og herren tager til England for at hjælpe staklen til sin tid.
- Er han ikke morderisk flot? - Jo, han er.
Der er vist masser af liv i ham endnu, men det ved Scarlett nok bedst.
"Gud bevare Dem," sagde tiggeren. "I Iige måde," sagde O'Donnell.
"Hvor kommer De fra, og hvad bestiller De?"
"Jeg kommer fra fjerne kyster."
"Fra dalene, de hvide svaner svæver hen over."
"En nat på Islay, en nat på Man -"
"- og en nat på en kold, kold skrænt."
Hvad skal vi gøre, Rhett? Med dig og mig?
Med hende? Med dig og mig og hende?
- Hun burde have os begge. - Det er det bedste.
Det går kun, hvis du engang...
- Engang hvad? - Kunne elske mig igen.
Vil du række mig fløden?
- Hvorfor tror du, jeg er holdt op? - Du lod dig skille og tog en anden.
Det var ikke et spørgsmål om at elske dig, men om at leve med det.
Måske kunne jeg gøre det lettere. Jeg vil gerne forsøge.
Kunne du have lyst til at prøve?
Måske, hvis vi gav os god tid.
Gør det ikke kun for min skyld.
Du tror måske, du er Guds gave til kvinderne, men jeg...
Du sagde engang: "Gud hjælpe ham, der virkelig elsker dig."
Gud hjælpe mig-
Nå?
Hvor har jeg savnet dig.
Sig mig sandheden.
Elsker du mig, eller ville du have mig, fordi du ikke kunne få mig?
Rhett Butler, dog! Sikke noget at sige.
Jeg elsker dig af hele mit hjerte.
Og det vil jeg gøre for evigt.
Vi har da været søde ved hinanden i denne uge.
Det må jeg give dig ret i. Du har forandret dig, Scarlett.
- Synes du? - Jeg må lære dig at kende på ny.
- Det vil du nok synes om. - Du gør det sikkert interessant.
Mere end det. Jeg gør det bedre denne gang.
- Du slider mig nok op. - Du klarer dig uden tvivl.
Hvad med vores lille geografiske problem?
Du bor i Charleston, og jeg bor her.
Der er kun en ting, vi kan gøre.
- Hvad er det? - Vi må gå på kompromis.
Når nogen taler om kompromiser, er det normalt til deres eget bedste.
Ikke denne gang.
Jeg opgiver Charleston, hvis du opgiver Irland.
Vi hører sammen, Scarlett, og vi hører hjemme i verden.
Så længe vier sammen, er verden vores.
Sikke en masse besiddelser.
Tekster: Aino Roscher Dansk Video Tekst